Faren min ble diagnostisert med manisk depresjon i 1967.
Han hadde gått rundt i Cambridge med liksomskjegg-
-og kalt seg Jesus John Harvard.
Da han ble bedre, begynte han i allmennkringkasting i Boston.
Han traff moren min der. Han kom bort og tok bilde av henne.
På deres første date viste han henne rundt i New England-
-og fortalte henne om nervesammenbruddene sine.
Hun blåste i det. Hun sa at det var en sprø tid.
Halvparten av de de kjente gikk fra vettet.
Så de giftet seg, og så fikk de meg.
Og så søsteren min.
Vi var lykkelige. Jeg vet at det er mer ved det.
Det er det alltid.
-Pappa, vi må på skolen! -Ikke i dag. Vi skal feire.
-Feire hva da? -Jeg fikk sparken.
Hva mener du? Du fikk jo akkurat jobben.
Se rundt dere, mine kjære.
Vi går ut av huset og ut i den vakre verden.
-Men hva skjedde med jobben? -Typisk internpolitikk.
Hvem vet hvem som dyttet først?
Uansett, jeg havnet i håndgemeng med sjefen min. Glem det.
La oss finne noen sopp og lage omelett til mamma.
Vet mamma at du fikk sparken?
Det er magisk.
Mamma kommer til å bli så glad for at jeg holdt dere hjemme.
Sett dere i bilen, jenter.
Maggie. Hvor skal du? Hva gjør du?
-Hva skal du med koffertene? -Inn.
Maggie.
Jeg er ikke manisk. Alt er bra. Jeg har funnet frem kanoen.
Vi kunne padle opp til Lincoln Park og finne mat til piknik.
-Er det ikke kaldt for piknik? -Maggie!
Jeg er en mann. Menn vil være fri.
Det er det vi gjør, Maggie. Vi jakter og parer oss.
Det er det vi gjør. Det er derfor vi har baller.
Det går bra.
Det kommer til å gå bra.
Unnskyld.
Han sitter på bakken i bare badebukser.
Faren deres er veldig syk. Han er ikke seg selv.
Han ser så kald ut.
Se på meg, jenter.
Ikke fortell vennene deres eller lærerne om dette.
Vi vet at pappa er snill og at han aldri ville gjort oss noe,-
-men det er vanskelig for folk å forstå.
Og det er veldig trist.
Kjære pappa. Jeg gikk gjennom skogen i dag og sa adjø.
Kjære pappa. Mamma måtte selge bilen, men vi gikk på Dairy Queen.
Jeg vil ikke flytte til en leilighet i byen.
Jeg fikk en vaniljeis dyppet i sjokolade. Den var kjempegod.
Mamma sier at bohemlivet er over, og det forstår jeg ikke,-
-men jeg tror det handler om å tjene penger.
-Kjærlig hilsen... -Faith Feather Stuart.
...Amelia Lavender Stuart.
Jenter.
Hei.
Vil dere hilse på pappa? Gå og hils på pappa.
Lille.
Store lille.
Og jeg har det mye bedre.
-Har du? -Ja.
Magen din er kjempestor.
Det er medisinene. Det gjør ikke vondt. Slå meg.
-Jeg... -Kom igjen.
Klem til. Herregud.
-Ok. -Vær forsiktig.
Aldri gjør det når Harry Houdini ikke følger med,-
-for det var slik de drepte ham.
-Hei, kjekken. -Jeg har med blomster.
-Du er så vakker. -Pappa.
Du ligner på moren din.
Trenger du hjelp?
Ok.
Hvordan føler du deg?
-Kjempebra. -Du så bedre ut forrige uke.
-Justerer de medisinene? -Ja, de prøvde noe nytt.
-Det... Jeg vil sette meg. -Ok.
-Jeg vil være hos familien min. -Ok.
-Det får du, pappa. -Jeg er glad i dere.
-Vi er glad i deg. -Jeg er også glad i deg, pappa.
-Takk. -Glad i deg også.
Seks uker senere
Lysene på taket er for sterke.
-Jeg får ikke sove. Det er så lyst. -Vi får lage en gardin.
Det er lyskastere, mamma. Slik som i et fengsel.
Jeg skulle ønske at vi kunne bodd på landet, Amelia,-
-men det er ikke gode jobber i Sudbury.
-Jobben din her er ikke god. -Jeg finner en bedre en.
-Hvorfor kan ikke pappa bo her? -Jeg hater overgangsboligen.
-Nesten like mye som sykehuset. -Pappa hadde sammenbrudd.
Han er mye flinkere enn deg til å lage mat.
Faith.
-Hva er det? -En blomst. Den er pen.
Bor faren min her?
Hvordan kom du deg hit? Kom du helt fra skolen?
-Hva er planen din? -Hva planen min er?
Planen min er-
-å flytte fra overgangsboligen.
-Det er nummer én. -Det liker jeg.
Så skaffer jeg meg jobb og leilighet.
Så kan dere besøke meg og overnatte,-
-og jeg kan lage crepes til frokost og middag.
Og så flytter jeg tilbake til deg-
-og Faithie og mamma.
Hvis mamma vil ha meg, da.
Jeg føler meg som Lucy på besøk hos Mr. Tumnus.
Det er det hyggeligste noen har sagt til meg.
Mamma sier at du har et alkoholproblem.
Hvis du slutter å drikke og tar litiumet,-
-tror jeg mamma hadde latt deg flytte hjem.
Synes du at mamma bør fortelle deg slikt?
Ja.
Kan vi være Lucy og Mr. Tumnus igjen?
-Disse også. -Ok.
Keller Brothers.
-Ingen private samtaler. -Beklager.
-Dette er en jobb. -Ok.
Jeg beklager. Beklager.
-Hallo? -Det er meg.
Amelia besøkte meg i overgangs- boligen i dag. Alt er i orden.
Jeg følger henne hjem til deg.
-Hvordan kom hun seg dit? -Hun gikk.
Helt fra skolen?
Jeg vet det. Jeg synes vi bør finne en terapeut til henne.
Hun har blitt så flink.
-Så fantastisk! -Supert, søta.
-Hvordan går jobben? -Å, jobben.
Tenk at jeg gjør dette.
-Jeg glemte klesvasken. -Vi fikser det.
Faithie.
-Og kremet spinat. -Jeg elsker spinat.
-Kremede ting er godt. -Hei.
-Hei.
-Går dere på Lincoln? -Nei, på Peabody.
Peabody er den beste offentlige skolen i byen.
Vi er ikke i Peabodys distrikt.
Bor dere her, skal dere gå på Lincoln,-
-en 100 prosent forferdelig skole.
Hvis man ikke liker å få juling av irske unger.
-Jeg vil ikke få juling. -Det vil ingen.
Vi går på Peabody.
Du forstår ikke. Det er ulovlig og urettferdig.
Det er urettferdig. Dere kommer i fengsel.
Ha det.
Hva om noen spør hvor jeg bor? Jeg vil ikke lyve.
Peabody er den beste offentlige skolen i byen.
-Det blåser jeg i. Jeg vil ikke lyve. -Du lyver ikke.
-Mamma lyver. -Jeg vil ikke gå på Lincoln.
-De sa at vi kom til å få juling. -Ikke tenk på det.
-Jeg skal lære dere å slåss. -Hva om læreren forstår at jeg lyver?
Miss Hendricks elsker deg. Du er hennes beste elev.
De sa at vi kom til å få juling av irske unger.
-Dere kommer ikke... -Hvem sa det? Så ta igjen.
Hvis dere ville at vi skulle gå på Peabody,-
-hvorfor flyttet vi ikke til Peabodys distrikt?
Fordi vi ikke har råd, Amelia.
Vi er heldige som har en regulert leilighet.
-Men pappas familie er rik. -Ja, men vi har ingen penger.
Jeg sender ut CV hver dag, men får ingen svar.
Jeg brukte nettopp opp mine siste 12 dollar.
Vil dere være fattige og ha dårlig utdannelse?
Vil noen ha mer?
Takk for den deilige middagen, Cam.
Det kan bli slik hver dag.
Det hadde vært fint, men jeg trenger en mann, ikke en kone.
Jeg vil gjerne være en mann, men jeg får ikke lov av kona.
Kona hadde latt deg får lov hvis det hadde vært mulig...
-...å bare vært kona di. -Han vil at hun skal være en kone...
...men hun insisterer på å være mann, og da må jeg være kona hans.
HARVARD HANDELSSKOLE Første søknad
Wharton Master-program handelsskole
INGEN ADGANG
Hva sa han?
Han sa at vi ikke bor i Peabodys distrikt,-
-og at du og Faith må gå på Lincoln.
-Unnskyld, mamma. -Nei, kjære.
Ikke gråt. Ikke unnskyld deg.
Han spurte hvor vi bodde, jeg visste ikke hva jeg skulle si.
Jeg vet det. Du gjorde det rette.
Jeg ville ikke at du skulle lyve.
Han sa at det var ulovlig.
Jeg vet det. Jeg bare...
Jeg tenkte vel ikke, kjære.
Jeg ville at du og Faith skulle gå på den beste skolen.
Hva om Faith får juling og det er på grunn av meg?
Faith får ikke juling. Hun biter.
Soveposer, pyjamas, kosedyr, bøker,-
-klesskift. Hva har jeg glemt?
-Tannbørster. -Jeg kjøpte tannbørster...
...de kan ha i leiligheten. Jeg fant noen pappesker.
Jeg bruker dem som senger. De kommer til å ta av.
De gleder seg. Vil du ha te?
Ja takk. Og på dagen kan man sette dem på siden...
-...og bruke dem til dukketeater. -Dere kommer til å ha det gøy.
-Vil du ha ristet brød? -Ja takk.
Nå som jeg har mitt eget sted,-
-kan jeg hente ungene når som helst...
-...og ha dem over natten. -Takk.
Det er plass til deg også.
Jeg bare tuller.
Ikke før du er klar.
Det var god te. Cam?
Jeg har kommet inn på handelsskolen.
Maggie Stuart, du er en tøffing.
Skulle ønske jeg hadde litt ståpå-lyst fra Midtvesten.
Et stipend på Columbia.
Du kan ikke ta med jentene til New York.
Selvsagt ikke. Jeg har ikke engang råd til en ettromsleilighet der.
Hva med jentene?
Ok, her er et forslag.
Jeg kan ta eksamen på 18 måneder hvis jeg går på sommerskole.
Og Jennys mor kan leie ut et lite rom i leiligheten sin.
Så jeg drar til New York, og du flytter inn her-
-med jentene og passer på dem.
-Jeg? -Ja, du.
Du savner dem. Og de savner deg fælt, Cam.
Jeg kan ta master på 18 måneder,-
-og så komme tilbake til Boston, få meg jobb og flytte inn igjen.
-Men, jeg mener... Ja. -Ja.
-Jeg vet at det er mye. -Nei, nei.
Men...
Legen sa til og med at det ville være...
Nei, det er nok bra for meg å ha et formål...
Rutine. Det var det legen sa at du trengte.
Ja, rutine.
-Å få mat på bordet. -Ja.
Å følge dem til skolen og legge dem hver kveld,-
-å sørge for at de pusser tenner og grer seg to ganger om dagen.
Klesvasken.
Herregud, det høres mye ut.
Det er mye, Cam.
Men vi får mer og mer gjeld.
Jeg må gjøre noe, Cam.
-Forstår du? -Du har jo rett.
Den nye skolen deres føles som et ungdomsfengsel.
Den er dyster.
Du og jeg gikk på bra skoler og tok pianotimer.
Jeg tok aldri timer.
Men du lærte deg å fekte, stå på ski og spille sjakk...
Jeg tok ikke timer. Jeg lærte det av familien.
Poenget er at du og jeg fikk en god utdanning...
-...og jeg vil at barna skal få det. -Jeg også...
-...men 18 måneder er mye rutine. -Du klarer det.
Og jeg kommer hver helg og hjelper til.
-Hver helg? -Hver helg.
-Og da bor du her? -Ja, selvsagt.
Blir det som en familie igjen?
Ja.
Vi må nok gripe inn på vår sønns vegne og si nei.
-Han takler det ikke. -Det vet jeg at han gjør.
Legen sier at jeg trenger mer ansvar, ikke mindre.
Du er mann. Selv om du kunne det...
-...hvorfor skulle du det? -Vi vil ikke at du skal slite deg ut.
Vi snakket med dr. Wendell.
Han sa at Cam har kommet seg etter sammenbruddet,-
-og han tror at han klarer det.
Har dette noe med feminisme å gjøre?
Vi lever på fattigdomsgrensen. Jentene går på en fæl skole.
Barna våre gikk på de beste skoler. Det hjalp ikke stort.
-Barna våre er flotte. -Absolutt, men de klarer seg ikke selv.
Det gjør faktisk ikke vi heller, Murray.
-Det Maggie gjør er beundringsverdig. -Enig. Svært rosverdig.
Har vi ikke noe sølvtøy eller krystall vi kan selge?
-Det holder ikke til maten engang. -Nei, nei...
...Maggie Stuart. Du kan ikke forlate familien.
Jeg er desperat, Pauline. Vi har ingen penger.
-Her. Hva er dette? -Vi har drevet på i 45 minutter.
Legger du den her, får du bedre plass til det andre.
Hvorfor flytter han på alt? Det var jo greit som det var.
-Vi må dra. Det blir kø. -Jeg vet at vi må dra.
Jeg sier bare adjø til jentene. Beklager, Peter.
Ikke vær slem.
Ikke vær lei deg. Kjære.
-Hvem er denne pysa? -Carol Webbers fetter.
Han flytter tilbake til moren sin i New York.
-Må du kjøre? -Det er nok best.
Kom, Cam. Ta et bilde av oss.
-Hei! -Kom igjen. Cam.
Mamma er glad i dere.
-Så vi har noe... -Kom igjen.
...som gjør at vi husker mamma.
Faithie. Hør på mamma.
-Smil, alle sammen. -Hei!
Sørger du for at søsteren din grer seg?
Du sier adjø til døtrene dine. Hva slags kald jævel tuter?
Ok.
Jeg vet det. Takk. Dette er stort. Takk.
Bare hyggelig.
Skulle bare ønske at jeg ikke hadde kledd meg som et grønt insekt.
Gå nå. Før jeg banker denne fyren.
-Her. Takk. -Takk skal du ha.
-Jenter. -Jeg vet det.
Si farvel. Si farvel til mamma.
Kom nå, jenta mi.
-Det er kona mi. Vi er glad i deg. -Jeg er glad i dere.
-Vi er glad i deg. -Ha det.
Ha det!
-Broren min hadde sex her i går. -Herregud.
Vi må stoppe ofte. Jeg har veldig liten blære.
Maggie! Maggie!
Ta Wilbur Cross Parkway!
-Da vi var i Tom og Julie... -Cam!
-...Lindas bryllup. -Hva?
Husker du det, Maggie?
På vei til Tom og Lindas bryllup, var vi redde for å komme for sent,-
-tok bakveiene, og rakk det akkurat.
-Wilbur Cross Parkway. -Jeg tror ikke jeg husker det.
Ved New Haven. Hei! Jeg kverker deg!
Ved New Haven krysser du 34 West til Wilbur Cross.
-Ok. -Den blir Merritt Parkway.
-Ok. -Da unngår du Bridgeport.
-Og trærne er dobbelt så grønne. -Ha det!
-Jeg elsker deg! -Hvem var det?
Vi kan gå på kino.
Vi kan kjøre til Plum Island og lete etter sjøglass.
Vi kan gå på kunstmuseet og se på portrettet av oldefar.
Hvorfor er det et portrett av ham på museum?
Fordi en kjent kunstner ved navn John Singer Sargent malte det.
-Hvorfor det? -"Hvorfor det?"
Vet du ikke hvem vi er?
Der vokste oldemor Gaga opp.
-I hele huset? -Hele greia.
Det flotteste huset på Beacon Hill.
Tegnet av Bulfinch, en berømt arkitekt.
Hvordan ble de så rike?
Jernbaner.
Deres tippoldefar var Bostons rikeste mann.
Hvorfor er vi så fattige da?
Mesteparten av pengene ble satt i et fond.
Ingen kunne røre dem.
Bortsett fra oldemoren deres.
Hun styrer alt og bestemmer hvem som skal få hva.
Det er vanskelig å forklare.
-Vil dere se innsiden? -Er det lov?
Vi kan ikke bare banke på hos folk.
Det er Boston, kjære. De venter at vi kommer.
Tipp-oldemoren og -faren deres-
-hadde kongen og dronningen av England på besøk.
Dronningen av England satte et kyllingbein i halsen-
-mens hun var her.
-Mr. Fabrini kommer straks. -Takk.
Her opp er det en ballsal,-
-og de hadde svære og fjonge kostymeball...
-Kan jeg hjelpe deg? -Hei. Cam Stuart.
Oldemoren min vokste opp i dette huset.
-Jeg ville vise det til jentene. -Beklager.
Jeg bor her. Jeg har ikke omvisninger.
Dette huset har vært i familien min i mer enn fem generasjoner.
Tipp-oldefaren min ble født i dette huset 2. juledag 1832.
Ga tipp-oldefaren din omvisninger til alle som kom innom?
Absolutt. Spesielt hvis de hadde personlig tilknytning-
-over fem generasjoner.
-Da var han en bedre mann enn jeg. -"Bedre mann enn meg."
Du har visst ikke kontroll over følelsene dine i dag,-
-så jeg kommer tilbake en annen dag for å vise døtrene mine-
-det som er rettmessig deres å se. Klart det, Mr. Fabrini.
-Det var så flaut. -Ikke vær flau.
-Han burde være flau. -Nei!
Du burde være flau.
Jeg? Jeg er ikke flau. Fyren er en drittsekk.
Du er en drittsekk.
Vi vil at du kommer hjem.
Jeg kommer hjem om tolv dager.
Vi vil at du kommer hjem nå.
Jeg vet at det er mye å venne seg til, kjære.
Hvorfor kommer du ikke hjem på fredag?
Du sa at du skulle komme hjem hver helg.
Du sa det.
Jeg vet det, men jeg må på registrering og orientering.
Det er ikke så lenge til neste helg. Jeg er glad i dere.
-Jeg er glad i deg også. -Vi er glad i deg også.
Ha det, jenter. Ha det.
Pappa. Pappa.
Våkne, pappa. Våkne.
Pappa. Våkne. Vi har forsovet oss.
Vi kommer for sent på skolen.
Fort nå. Ikke glem ryggsekken, Amelia.
Vi mister heisen.
Vent litt!
-God morgen. Takk. -Greit.
-Du er Maggies venn. -Ja.
-Hei. Cam. -Hei. Becca. Moren til Kyle.
Hyggelig å treffe deg. Kom igjen, Amelia.
-Jeg hater å komme for sent. -Slapp av. Du kommer ikke for sent.
Spis frokost. Det er dagens viktigste måltid.
-Kom igjen, Amelia. -Jeg må bare få si...
...at eksmannen min aldri hadde gjort det du gjør. Det er så utviklet.
-Synes du? -Absolutt.
De fleste menn hadde følt seg kastrert-
-av at kona dro avgårde og var familieforsørger.
Takk.
Ok. Kom igjen. Dere kommer for sent.
Jeg er glad i dere!
Skal jeg hente dere?
-Nei! -Nei!
-Jeg er her klokka tre. -Nei!
Hva...
...i helvete?
Hvor var du? Du sa at du skulle hente oss klokka tre.
Bilen startet ikke.
Vil dere lære å justere en Ford-forgasser, jenter?
Man må ha to skrutrekkere. Dere kan gjøre det sammen.
-Nei. -Ikke egentlig.
Ikke vær hjelpeløse.
Når jeg får fikset motoren, skal vi kjøre til Mexico.
-Hvem er det? -Ruth Ann.
-Ikke presenter deg. -Hvorfor ikke?
Du snakker for mye, og...
Jeg er vennlig. Vil dere ikke bli kjent med naboene?
Vi bor i en verden full av andre mennesker.
-Hei. Cam Stuart. -Å ja. Maggie sa det.
Velkommen til Wieland Manor. Ruth Ann McKay.
-Hallo, jenter. -Hei.
-Kan vi hjelpe deg med posene? -Tuller du?
-Gå til side, Ruth Ann. -Takk.
Ser dere det, jenter? Folk setter pris på godhet.
Det er det jeg mener.
Jeg tar dem. Ok.
-Hei. Cam Stuart. -Hei.
-Hei. Cam Stuart. Jeg er ny her. -Hvem var det?
Hei. Cam Stuart. Jeg er ny i bygget.
-Leilighet 32. -Velkommen.
Her er det.
Trenger du hjelp med å sette inn varene?
Nei, det går bra. Vi setter bare fra oss posene.
Er du sikker? Vi hjelper gjerne til.
Nei, dette hjalp masse. Takk.
Trenger du å få flyttet noe? En pult eller noe?
Nei, jeg liker at pulten står der den gjør.
Litt ominnredning gjør rommet nytt.
Nei takk. Jeg må begynne på middag, så hvis du har meg unnskyldt...
Greit. Skal jeg hakke en løk eller noe?
Jeg skal ikke bruke løk i kveld.
-Hva feiler det deg? -Hvorfor spør du?
Du fikk henne til å smelle med døren.
-Hun sa at hun måtte lage middag. -Hun måtte bli kvitt deg.
-Hva? Jeg var en god nabo. -Du er en irriterende nabo.
Når folk ser deg, kommer de til å løpe den andre veien.
Nei, folk kommer til å løpe mot meg, for jeg skal vise dem-
-at jeg er den typen mann som gjerne flytter tunge møbler-
-eller rydder oppbevaringsboder eller gir dem skyss til flyplassen.
Fordi jeg er en god nabo. Dette er tullprat.
Dere vet ingenting.
Jeg lærte å lage dette-
-på en norsk dampbåt på vei ned Amazonas.
Når gjorde du det?
Sommeren etter at jeg ble sparket ut av Harvard.
Jeg trodde du ble sparket ut av Exeter.
Jeg ble sparket ut av begge, men av forskjellige årsaker.
Jeg er på vei til økonomieksamen-
-da jeg hører sekkepipemusikk, så jeg følger den til torget,-
-og der står en gatemusikant og spiller skotske ballader.
Hatten hans ligger der, og folk går forbi og legger penger i den.
Jeg tenker: "Det var en god idé."
Jeg setter meg ved siden av ham, legger frem hatten min,-
-og begynner å synge med min beste skotske aksent.
Jeg kan all teksten, men han ber meg om å stikke.
Fordi han ikke ba deg om å synge og ville tjene pengene selv.
Nettopp. Så vi begynner å krangle,-
-og jævelen angriper meg. Den magre jævelen angriper meg.
Og det blir slåsskamp rett oppå sekkepipene hans,-
-og jeg ble så opphisset at jeg dreit i buksa.
Selvsagt rakk jeg ikke eksamen.
Sparket de deg ut fordi du gikk glipp av en eksamen?
Nei. Semesteret etter meldte jeg meg på 75 kurs,-
-og da fant de ut at jeg ikke passet på Harvard.
Herregud.
Jenter?
Jeg stikker ut i et par timer.
Hvil dere litt nå.
Jeg er tilbake før midnatt eller etter midnatt.
Sov godt.
Faen.
-Ta av lenken, er du snill. -Hvor var du?
Ta av den jævla lenken.
Da vi våknet, var du borte. Faith ble kjemperedd.
Ikke bruk lenken.
Hvis noen virkelig vil inn,-
-stopper ikke den tynne lenken dem.
-Den stoppet deg. -Jeg ville ikke virkelig inn.
Mamma er på telefonen.
Takk. Takk skal du ha.
Hallo?
Alt er i orden, Maggie. Ingen er skadd.
Jeg sa at jeg skulle ut, men de sov.
Skal jeg vekke dem hver gang jeg skal ut?
Hun kommer til å forstå at han gjør en dårlig jobb.
Han er full.
Er det bra at mamma finner ut av det?
Jeg var på The Phoenix...
-...og tok en drink med en venn. -Hun kommer hjem før.
Ja, Maggie.
"Litium."
-Greit. -Hjelp meg med døren.
Husk at mamma kommer hjem på fredag, jenter,-
-så la oss få leiligheten fin og ren.
-Du må pakke ut av eskene. -Jeg sier at alle må være med.
-De er dine. -Hva skal vi gjøre med dem?
-Du må ikke rydde rommet vårt. -Greit! Drit i det!
Ha en fin jævla dag.
For faen. Hva i helvete...?
Pokkers...
Hallo, gamle venn.
Pappa!
Ganske bra, ikke sant?
-Det er kjempefint. -Vi elsker det.
Ikke se der inne.
Er det en machete?
Hva om det er det?
Hitler Har bare én balle
Göring Har to, men de er små
Himmler Har noe lignende
Men Josef Goebbels Har ingen baller
I det hele tatt
-Hva er dette for noen hyller? -Pappa bygde dem.
-Det er bare hyller. -Men alt er på dem.
-Og ikke på gulvet. -Ja.
Da du kjente pappa på WGBH, var han slik han er nå?
Han var morsom og følsom.
Han visste alt om naturen.
Og han hadde en jobb som var kjempebra for ham.
Han var en kjempeflink lysdesigner.
Men etter hvert ble det for mye press.
Og jeg visste ikke...
Jeg visste ikke noe om manisk depresjon.
Dessuten var det 60-tallet. Alle hadde nervesammenbrudd.
Det var derfor jeg ikke forsto hvor alvorlig det var.
Du angrer sikkert på at du giftet deg med ham.
Nei.
Aldri.
Det var vanskelig å få kommet denne helgen.
Jeg er så glad for at jeg gjorde det.
Jeg tror det var dette du trengte, Cam.
Jeg tror dette er bra for oss.
Prosjekt i gang Ikke omorganiser
Pågår Ikke flytt
Ikke RØR Lim tørker
Forsiktig!!! Oljete kjede
LA STÅ LEKES MED SENERE
-Pappa. -Sånt skjer...
...når man ikke børster håret på to uker!
Hvis du ikke vasker opp, gjør jeg det, pappa.
Ok.
-Det gjør vondt! -Unnskyld.
-Jeg gjør det! -Greit! Gjør det, da.
Hvor er svampene?
-Hva er galt med den svampen? -Den stinker.
Noen lot den ligge i oppvaskvannet.
Jeg sier jo alltid-
-at den må skylles og klemmes når man er ferdig.
Den er sikkert fem år gammel. Den er ekkel.
Vi er ikke den typen folk som kaster brukbare ting.
-Du kaster ingenting. -Det er en bra svamp.
-Den har masse liv igjen. -Greit! Vask opp du, da!
Greit! Da gjør jeg det!
Med denne svampen.
Nei, jeg vil ikke snakke mer om det.
Hvorfor roper vi og er sure?
Cam?
Vi mistet litt fremdrift, men det tar vi igjen.
Jeg kjøpte en ny svamp.
Faith og jeg har kommet på den perfekte jobb for pappa.
En crepe-vogn på Harvard Square, akkurat som i Paris.
Du lager verdens beste crepes.
Ja, og jeg elsker å stå ute i januar og fryse i hjel for småpenger.
-Jeg liker sjokolade og kokos. -Det har vi.
Det står på menyen.
Og bygget er fullt av alenemødre-
-som stikker innom hverandre-
-eller går og drikker kaffe,-
-men spør de hvordan jeg har det?
Inviterer de meg på kaffe?
Jeg tror de hadde vin og ost for to kvelder siden.
-Beklager, jeg... -Nei.
-Jeg burde ikke le. -Hva? Det er sant.
Det... Nei, det er morsomt.
-Det er kjempemorsomt. -Jeg er patetisk.
-Jeg er en patetisk syter. -Det er du ikke.
Det er nok derfor de ikke inviterer meg. De sikker av når de ser meg.
Nei, hør her. De er bare skeptiske til menn.
Spesielt gifte menn med barn.
Jeg er vel ikke egentlig gift?
Vi er vel en familie?
-Maggie. -Hva?
Er det slik vi skal ha det?
Skal du komme hjem hver helg og bare bo på sofaen?
-Foreløpig. -Maggie.
Hva?
Vi har ikke ligget med hverandre siden før sammenbruddet mitt.
-Jeg lider. -Cam.
Du lider også. Du vet det bare ikke.
-Cam, jeg... -Maggie.
Kan vi ikke bare bli ferdige med denne fasen?
La oss bli ferdige med denne fasen, så ser vi hvordan det går.
-Og hva skjer da? -Jeg...
Hvordan blir det? Flytter du tilbake?
-Jeg vet ikke. -Hva skjer med oss?
-Og hva med meg? -Nei. Jeg vet ikke.
Jeg vet bare at vi må ha en jevn og stødig innsats.
Å, ja. Sexy, sexy svar.
Det er et ærlig, ærlig svar.
Er dette en test? Jeg mener...
Nei. Ikke se slik på det. Du hater tester.
Ikke hvis testen er slik.
Vinter
Litt lite kjølevæske.
Må kanskje kjøpe nye dekk.
Låsen sitter fast.
-Gulvet mangler! -Men motoren er bra.
Gulvet mangler, og taket er råttent.
Jeg har to små barn. Den er farlig.
Hva med 300 i kontanter?
Du tar deg av vogna.
Pappa, Amelia gråter.
Du gråter alltid.
Ikke nå lenger. Jeg har sverget å aldri gråte igjen.
Hva er det, kjære?
Hva kommer til å skje med vogna?
Ingen vil ha den.
Jeg trodde du gråt fordi denne bilen stinker.
Den andre bilen stinket også.
Husk å snakke høyt, jenter.
Oldemor ble født i 1888.
Jeg foreslår et slag vri-åtter etter lunsj.
-Ja! -Vi roper ikke "ja", kjære.
Vi sier "ja".
Takk, Gaga. Moren deres kjemper også den kampen.
-Og hvordan har moren det? -Hun har det bra.
Hun kommer hver helg,-
-men denne helgen ble hun i byen for å lese til eksamen.
Men vi klarer oss. Ikke sant, jenter?
A.J., kan du fortelle Betty at steken var vidunderlig?
Ja, sir.
Synes dere det er uvanlig at moren deres er i New York?
Hun vil ha flere karrieremuligheter.
Mamma sier at kvinner kan gjøre hva som helst.
Litt av en streber, ikke sant?
Vi kaller henne en "fighter".
Jeg skal jobbe med bilen.
Pikene sier at den mangler gulv.
Den manglet gulv. Jeg tok disse fra kjøkkenskapet.
-Betty sa at jeg kunne få dem. -Stekeplater?
Man kan ikke tråkke på dem,-
-men de holder kulda og skitten ute.
Cam, jeg er så stolt av deg-
-som tar deg disse kjære pikene helt på egen hånd.
Takk, Gaga.
Jeg bruker for det meste Lincolnen for tiden.
Du kan få Bentleyen.
Bentleyen?
Det er brett man kan spise på. Kan vi spise middag i bilen?
Alle vinduene fungerer! Den har gulv!
Den lukter så godt!
Gaga, vi bor i en regulert leilighet.
Jeg vet det. Jeg betaler husleien.
-Og det er vi takknemlige for. -Tøys. Den er kjempebillig.
Poenget er at jeg ikke har råd til å vedlikeholde Bentleyen.
Jeg har ikke engang råd til å fylle tanken på den.
Hvis du ber om penger til bensin...
Nei, Gaga, jeg ber ikke om penger til bensin.
Begge jentene er fremragende elever.
Og de har ikke nok utfordringer der de går nå.
Hvis du ville hjelpe til,-
-ville de blomstret på en privatskole.
Jeg tror ikke pikene lærer noe av det.
Tror du?
Nei, de gjør vel ikke det.
Jeg er lei for at jeg ikke tok imot Bentleyen.
Det ga ikke mening.
Jeg vet at dere er skuffet.
Du burde ha tatt den, solgt den, kjøpt en crepevogn og tjent penger...
-...så vi ikke hadde vært så fattige. -Selv om crepes er godt...
...er det ikke noen gullgruve, spesielt ikke i nedgangstider.
Da kunne vi ha solgt Bentleyen og hatt litt penger.
Gaga ville aldri ha latt meg selge bilen.
-Hun ga deg den. -Det fungerer ikke slik.
Det er vanskelig å forklare.
Det var vår eneste mulighet til å ha noen andre ville ha.
Ingen vil ha det vi har.
-Pappa gjorde noe utrolig. -Å ja?
Gjett hva jeg betalte for parkeringsplassen?
-Herregud. -Absolutt ingenting.
Man får det man betaler for.
-Vi har en overraskelse. -Ok.
Det er Jock! Det er hunden vår!
-Pappa ga ham til oss! -Amelia ga ham navn!
Ok. Hvorfor oppfører han seg slik?
Han ble mishandlet,-
-så når pappa går fra ham, blir han veldig lei seg.
For han elsker pappa! For pappa reddet ham!
Vi jobber med saken.
Og dette er den nye bilen?
Den ble mishandlet av sin forrige eier, men pappa reddet den.
-Hvem er flink gutt? -Jock!
-Vent! Vent, jenter!
-Nei, Jock! -Jock! Stopp, Jock!
-Jock! Kom tilbake! Slem hund! -Kom tilbake!
Ikke spis det!
Sånn, ja! Kom igjen!
På returen!
Sånn, ja! Vis at du mener det!
Ja!
Hei, bor ikke de to jentene i bygget vårt?
-Jo, men de er slemme. -Slemme?
De har matchende rosa pomponghatter.
Hvor slemme kan de være?
Hei! Småjenter! Lille gutt!
Kom! Kom og spill basketball med oss.
Er de slemme?
Da spiller vi!
Sånn ja, Amelia! Press ham!
Amelia, bruk hendene!
Opp med hendene, Amelia!
-Der, ja. -Å ja!
De virket hyggelige. Vi bør invitere dem på middag.
-Ikke søren. -Jeg dør heller...
...enn å invitere folk til hølet vårt.
De knuser sjelen min.
Vår
Her kommer vi Her kommer vi, vi er pirater
Og du skal få svabre dekket
Her kommer vi Her kommer vi, vi er pirater
Faith. Faithie,-
-kan du rydde bort tingene dine fra bordet?
Jeg er opptatt.
Vi skal ha middag.
Det hadde vært fint å ha et sted å sitte og spise.
-Etterpå. -Du skal få gå planken
Planken, planken Planken, planken, planken
-Nå. -Her kommer vi
Nå!
Du er så slem! Jeg er ikke tjeneren din!
Nei! Jeg er tjeneren, for pokker!
Jeg lager mat og vasker-
-og kjører dere rundt og tar meg av alt dere trenger!
Dere behandler meg som hushjelpen, for pokker!
Jeg må ut!
Ikke bjeff, Jock! Ikke bjeff.
Nei. Vi har ingen barnevakt.
Dere trenger ingen barnevakt.
Men det er kvelden. Vi blir redde. Faithie blir redd.
Da må dere bli tøffere. Hva er det å være redd for?
-Ulver? Vampyrer? -Voldtektsmenn!
Voldtektsmenn? Ikke slipp dem inn hvis de banker på!
Hva om de tvinger seg inn? Voldtektsmenn gjør det!
-Spark dem i ballene! -Nei!
Jeg må ut! Jeg orker ikke mer!
Jeg må være sammen med voksne, ikke sjefete drittunger!
Slipp foten min!
Jeg vil bare...
Hei, Cam. Skal du opp?
Jeg skal vel det.
-Trenger du hjelp med å brette dem? -Jeg glemte faktisk noe i vaskerommet.
Ser dere, jenter? Lenken er bortkastet.
Den gir bare falsk trygghet,-
-og det er det siste dere trenger. Beklager hvis jeg skremte dere.
Vi skal være modigere, pappa. Neste gang er vi modigere.
Gå og legg dere. Jeg må rydde opp i rotet.
Den låsen var dårlig.
Hva gjør deg til kraftkar?
Jeg jobbet for Ripley's Believe It or Not,-
-og jeg gjorde seks stunt.
Jeg lot seks menn kvele meg.
Jeg kjørte 40-50 spiker gjennom en to-tom-fire med bare neven.
Jeg rev over to centimeter tykke rep.
Jeg trakk 14-tonns brannbiler med tennene.
La seks menn kvele meg.
Finnes det seks mann i publikum som vil komme opp-
-og kvele denne fyren?
Utfører du fortsatt slike styrkebragder? Jeg mener...
Sommer
Hva skjedde med Valianten?
Sa jeg ikke det? Den begynte å brenne.
Sigaretter = Døden
HELSEDIREKTORATET SIER: DU KOMMER TIL Å DØ!!!
2 pakker om dagen stjeler 10 år
EN DØD RØYKERS LUNGER
Jeg er deprimert.
Selvsagt er du det. Hunden din stakk av.
Familien din gir deg så vidt nok penger å leve av, og du irriterer folk.
Du glemmer hemorroidene mine.
-Hvor skal du? -Jeg skal møte Kim, Ali og Thurgood.
-Får jeg bli med? -Sikkert.
-Får jeg bli med? -Nei, herregud!
-Nei! Vi skal være sammen med venner! -Kan dere ikke ta dem med hit?
-Til dette hølet? -Ikke si det.
Du kan ikke være sammen med unger. Det er rart.
Vi må ha vårt liv, du må ha ditt.
Hvordan kan jeg ha mitt liv,-
-når dere ikke lar meg gjøre noe?
Greit! Vi skal være ved benkene!
Døden-kortet.
Betyr det at jeg skal dø?
Alle dør jo en gang. La oss begynne på nytt.
Har noen av dere fyr?
-Ja? Nei? -Kan vi fortsette hos deg?
Foreldrene våre kjøpte akkurat ny sofagruppe.
-Glem det. Jeg fant en. -Hva med deg?
Broren min pugger juss.
Dere kan gjerne komme hjem til oss.
Cam, kan vi snakke litt med deg?
Hva?
Nå friker jeg snart ut.
Vi sa at du kunne være sammen med oss.
Vi sa ikke at du kunne invitere folk hjem.
-Det kan bli gøy. -Ikke gøy. Flaut!
Må du ha det med teskje?
Jeg kan lage te og kanelboller. Vi har massevis av spill.
-Folk får ikke se hvordan vi bor! -Blås i det! Det er ikke deres feil!
Si at faren deres er manisk depressiv eller bipolar-
-eller hva de kaller det for tiden!
Ikke dropp å ha venner på grunn av meg!
Drit i det! Glem det! Samme det!
Jeg advarer dere. Dere har aldri sett noe sånt før.
Jeg har sett rotete hus før.
Ikke slik som dette.
Jeg løper og lukker pappas dør.
Vi tok med noen venner.
Virkelig?
Hvorfor har dere så mange ting?
Faren vår er skikkelig isbjørn.
Bipolar. Han er manisk depressiv.
En onkel av meg har det. Han bor også som et svin.
Hei. Så kult.
Ingen flere innsatser.
Kanelboller og te?
-Ja! Jeg, jeg! -Ja, takk!
-Hva vant jeg? -Trettito.
Vil noen lære hvordan man lager sjokoladetrøfler fra bunnen av?
Jeg!
Hva skal vi ha til lunsj?
Opp! Nese, baller.
Høst
Du og pappa kan jo gå ut en gang.
Vi trenger ikke barnevakt.
Vi var redde før, men ikke nå lenger.
Du har blitt så gammel.
Jeg tror ikke jeg er sort.
Selvsagt er du sort.
Men jeg ser hvit ut.
Du er sort, søtnos.
Faith ser sort ut. Jeg ser ut som pappa.
Det er fordi du er en blanding av begge to.
Ingen tror at jeg er sort når jeg forteller dem det.
Du er sort, Amelia.
Moren din er sort.
Så du er sort.
Hvis du vil det, skal jeg si at jeg er sort.
Selv om de tror at jeg har vrangforestillinger.
Så latterlig. Selvsagt er hun sort.
Moren hennes er sort. Hun er bare kranglevoren.
-Jentene har det visst bra. -Det kan du si.
Forrige uke banket Amelie dritten...
-...ut av skolens bølle. -Nei.
Hun sparket ham så hardt i kneet at han måtte ha krykker.
Jeg var ganske stolt.
Du har det visst bra.
Du også, Maggie. Har du sett?
Det blir bedre når jeg får jobb og kommer tilbake hit.
Takk. Takk skal du ha for at du gjør det mulig.
Ikke sov på sofaen, og tilbring natten med meg i senga.
Nei. Jeg kan ikke gå inn på rommet ditt, Cam.
-Hvorfor ikke? -Det er helt utrolig. Du...
Cam, du har tre sykler der inne.
-Er det grunnen? -Ja!
Du har bokser med tynner.
Sist gang jeg gikk inn,-
-kom jeg ut med motorolje på buksene.
-Det er latterlig, Cam. -Da skal jeg rydde!
Det hadde vært fint. Da blir det mer innbydende.
Du har aldri sagt noe om det før.
Jeg er ferdig med å mase om rommet ditt. Du er voksen.
Synes du ikke rommet mitt er innbydende?
Nei! Ingen andre heller. Og sikkert ikke du heller.
Absolutt ikke meg. Greit. Jeg skal rydde.
Maksimalt to dager. Det kommer til å bli vakkert.
Ok, vi får se.
-Og frem til da? -Hva da?
Det er jo en halvveis privat trappeoppgang.
-Hva sier du? -Mine trappeoppgang-dager er over.
Hadde du trappeoppgang-dager?
Maggie Stuart?
Jeg er i ferd med å ta MBA på Columbia Business School,-
-så jeg har gode referanser fra professor Wilson,-
-og jeg ble tilbudt en jobb innen futures hos E.F. Hutton i New York,-
-men jeg vil jobbe for Howard and Company.
-E.F. Hutton? -Ja.
-Det er jo strålende. -Ja.
-Hvorfor vil du tilbake til Boston? -Barna mine bor her.
Barn. Gutter? Jenter?
To jenter.
Men de er svært uavhengige,-
-noe som gir meg mulighet til å jobbe sent og komme tidlig.
Takk skal du ha. Vi kontakter deg.
Ja.
Takk for at dere tok dere tid. Takk.
Pappa, skal jeg ha i mer smør for hver omelett?
En halv spiseskje per omelett.
-La det gjerne bli nøttebrunt. -Skjønner!
Har du begynt på kostymet mitt?
Hvilket kostyme?
Flamencodanser-kostymet til talentkonkurransen.
-Du skulle lage et skjørt. -Nettopp.
-Det er i morgen, pappa. -Ja, jeg vet det.
-Jeg visste det! Du gjør det ikke! -Ok, ok.
Jeg sa at jeg skulle det, og det skal jeg.
Det skal være glitrende og rysjete.
Skal bli, søta.
Det er lett.
Jeg må bare lage dette skjørtet 200 ganger større.
Ja! Ja!
Nei, nei, nei!
Pokker ta! Faen! Nei!
Faen ta! Faen!
Ja. Sånn, ja. Sånn, ja!
Det syr jo seg selv, for søren.
-Hallo? -Gjett hva jeg har lagd.
Cam, klokka er fem på morgenen.
Jeg har lagd et utrolig flott skjørt til datteren din.
Glitter og rysjer. Vakkert.
Så flott. Men du burde nok sove litt.
Men jeg er ikke trøtt, kjære.
-Cam? -Maggie...
...si én far i USA som er våken-
-og syr flamencoskjørt til datteren sin.
Tar du litiumet?
Jeg har faktisk ikke tatt litium siden du dro.
Hvis jeg tar små slurker øl fordel utover dagen,-
-holder jeg meg på rett kjøl.
Hallo?
Vel, hva synes du?
Det herligste skjørtet jeg har sett!
Lille. Du ser ut som en flamenco-havfrue.
Jeg er glad i deg, pappa.
Hei.
-Hør på meg. -Hva?
Det er ikke sunt.
Du lovte meg å ta litium, Cam.
Du lovte å elske meg for alltid, i gode og onde dager.
Unnskyld, sir, men kleskoden krever at du bruker slips.
La meg bare si én ting om litium.
Ingen vet om det fungerer, eller hvordan det påvirker kroppen på sikt.
Det samme gjelder Haldol, Thorazine, valproinsyre-
-og resten av de såkalte behandlingene.
Jeg er bare en forsøkskanin.
Du hadde ikke visst at jeg sluttet å ta det-
-hvis jeg ikke hadde tatt det.
Jeg er en idiot. En jævla selvdestruktiv dust.
-Det er du ikke. -Takk.
Dette er grunnen til at du må ta ansvar-
-for tilstanden din.
Slik du har tatt ansvar for barna dine?
-Det er urettferdig. -Jeg vet det.
Jeg vet hvor vanskelig det er å komme hjem hver helg.
Jeg vet det.
Det er ikke vanskelig å komme, det er vanskelig å dra.
Det er vanskelig å dra når alle ser på meg...
-...at jeg er verdens verste mor... -Hvem sier det?
...fordi jeg vil at barna mine skal ha det bedre.
Familien din har blått blod, Cam.
Når hvite lever i elendighet, er de... Dere er eksentriske.
Når sorte lever i elendighet, blir ingen sjarmert. Tro meg.
Hvis det er noen trøst,-
-virker ingen sjarmert av min elendighet heller.
Jeg har ikke hatt noen fremgang med soverommet.
Jeg har bestemt meg for å ta E.F. Hutton-jobben.
I New York.
Jeg klarer ikke dette på egen hånd, Maggie. Jeg...
-De trenger deg. -Du trenger ikke det.
-Jeg ber deg ikke om det. -Jeg trenger deg.
Jeg ber deg ikke om det. Det er på tide at jeg tar jentene.
Tar du med jentene til New York?
-Ja. -Hva med deg og meg?
Hva med oss? Hva? Nei!
Jeg visste det!
Det er mange ting ved deg jeg fortsatt elsker.
-Kan jeg få en whisky og soda? -Cameron.
Hør på meg.
Jeg tror fortsatt på deg.
Og jeg vil ikke gi opp. Det vil jeg ikke.
-Men jeg kan ikke. -Hva? Prøvde du...?
Prøvde du i det hele tatt å finne en jobb her?
Eller var det en del av planen?
Ja. Planen var at jeg skulle komme tilbake rett etter skolen-
-og få meg en jobb, og kanskje vi ville bli sammen-
-og kanskje ikke,-
-men vi ville være en familie og oppdra jentene sammen.
Men jeg får ikke jobb her. Det går ikke.
Boston-firmaene vil ikke ha meg.
-Hvorfor vil de ikke ha deg? -Det er Boston.
De vil ha folk som deg.
Vil du ha jobb i Boston? Jeg skal skaffe deg jobb i Boston.
Du ser bra ut, Cam. Står alt bra til hos deg?
-Nei, ikke egentlig, Dickie. -Det var jo leit.
Maggie har jo nettopp tatt MBA.
Det hørte jeg. Bra for henne.
Hvorfor er det ingen jobb her? Det er jo et familiefirma.
Jeg skulle ønske at vi hadde en stilling, Cam...
-...men vi har for tiden ikke det. -Sier du at når Dickie Jr...
...og den andre går ut av college...
-Sumner. -...så får de ikke jobb her?
-Den andre sønnen min. -Pokker heller, Dickie!
Jeg vet hvordan det fungerer. Du lager en stilling.
Det er dessverre grunnen til at vi ikke inviterer deg til julefesten.
Jeg driter i julefesten!
Jeg vil at du ansetter kona mi!
Hun jobber 50 000 ganger hardere enn noen av dere!
Jeg må be deg om å gå.
Nei! Vet du hvor vanskelig det er?
Vet du hva hun ofrer?
Hun trenger en jobb her! I Boston! Pokker heller!
Ta deg sammen! Pokker heller.
Slutt! Skjerp deg!
Cam?
Cameron?
Cam?
Hvorfor er du våt?
Sover jentene?
Ja.
Viste Faith deg skjørtet sitt?
Ja.
Det er vakkert.
Jeg klarte ikke å skaffe deg jobb i Boston.
Det går bra.
Jeg hoppet i Charles River.
Jeg kommer til å savne dem.
Jeg vet det.
New York er kjempefarlig. Hvor skal vi bo?
Jeg finner et trygt nabolag.
-Hvor skal vi gå på skole? -Det skal jeg se på.
-Vi kan ikke sykle i New York. -Når dere kommer hit på besøk, så.
Hva med pappa? Hvem skal passe på ham?
Pappa kan ta vare på seg selv, kjære.
Jeg kan gå på kino og middags- selskaper. Det blir eskapader.
Eskapader er ikke lurt.
Hvis vi ikke er her,-
-kommer han til å drikke for mye og ikke ta vare på seg selv.
Det er ikke sant.
-Han kommer til å bli ensom. -Det er sant.
Å passe på dere satte faren deres under mye press, jenter.
-Hvordan da? Vi rekker skolen. -Han kjører oss hvor vi vil.
Jeg har sett flere filmer med 18- årsgrense enn vennene mine.
Han ga meg soundtracket til Anyting Goes.
Han trenger en pause. Faren deres trenger en pause.
Da jeg hadde influensa, skar han opp jordbær og kiwi-
-og la dem på tallerkenen i blomstermønster.
Det gjorde jeg faktisk.
Dere får komme på besøk til pappa, jenter,-
-og pappa får komme på besøk til dere.
New York er en utrolig by.
Dere kommer til å like det. Det lover jeg.
Jeg kan ikke besøke dere i New York.
For mye fart og støy-
-og alle som er ute på kvelden-
-setter meg ut.
Jeg tenkte på det.
Jeg forstår hvorfor du ikke vil bo sammen med meg mer.
Jeg er mye bedre som far enn jeg var som ektemann.
Vet du hva Faithie sa i går kveld?
"Det beste med pappa er at han alltid er der.
Han er alltid der."
Jeg trodde det irriterte dem.
Jeg har en plan.
Jeg tar jobben og tjener penger.
Jentene blir her hos deg, så kan de sykle-
-og leke med vennene sine.
Men de må gå på en bra privatskole-
-hvor de blir utfordret. Det insisterer jeg på.
Er du sikker, Maggie?
Hvis jeg tar dem med til New York, blir de innesperret-
-som kjæledyr i en mørk leilighet,-
-og jeg kommer ikke hjem før klokka åtte om kvelden.
Og slik skal de ikke ha det.
De er barna mine.
Ett år senere
Hold den, Amelia. Mot mål, mot mål.
Bra skudd, Amelia!
Ok, mot mål, hold den, skyt!
Bra skudd, Amelias venn!
Hvorfor er faren din alltid på treningen?
Han har ikke noe annet å gjøre.
Annie inviterte meg på overnatting, pappa. Får jeg lov?
Og Fifi ba meg med på kino.
Jeg fikk endelig overtalt Eliot Perkins til å låne oss båten.
Jeg tenkte å ta en piknik på elva.
-Det er for sent for båttur nå. -Klokka er fire.
Jeg vil til Annie.
Kanskje Annie vil bli med ned elva.
-Pappa. -Jeg mener det. Hun bor i Boston.
Hvor mange ganger har hun sittet på med båt?
-Hun tar T-banen. -Hva med Fifi?
Tror du hun vil ha piknik på båten?
Moren hennes henter henne om 20 minutter. Kan jeg bli med?
Det finnes ikke en mer perfekt båt-
-eller en mer perfekt dag for å dra ut på elva!
Da får jeg vel bare be Charles River om å drite og dra!
Charles River er visst en skikkelig drittsekk.
-Ha det, pappa. Vi er glad i deg. -Ha det, pappa. Takk.
-Vi er glad i deg. -Ok.
Ha det.
Jeg er så stolt av dere, jenter. Det er mamma også.
-Hvorfor det? -Vi er bare det.
-Ha det. -Ha det.
Jeg er glad i dere.
-Ikke gjør det. -Hva da?
-Se på oss gå. -Jeg bare så på.
-Ikke gjør det. -Hvorfor ikke?
-Vi får dårlig samvittighet. -Det vil jeg ikke at dere skal få.
Jo, det gjør du! Det er derfor du står der og ser trist ut!
Jeg så på dere gå over plenen!
Det er lov!
Vi går vår vei nå, pappa.
Og vi snur oss ikke. Vi ser oss ikke tilbake.
Jeg ber dere ikke om det.
-Glad i deg, pappa. Ha det. -Vi er glad i deg. Ha det.
-Ikke gråt. -Jeg klarer ikke å la være.